PUDDLEBY-ON-THE-MARSH, ENGLAND, 1845
PRIMA KÖTT OCH FISK TILL KRÄSNA KATTER OCH HUNDAR
-Sluta drömma, Tommy Stubbins. -Hej, Matt.
Hjälp mig välja mat till kunderna.
-Får jag skjuta på? -Den gör det inte själv.
Min religion förbjuder mig att ta i efter middagen. Gud signe irländarna.
-Vet du vad? -Du får inte smaka. Tungan din trillar av.
Säljer du fiskevagnen och jag farfars klocka, kan vi köpa båt och segla till Kina.
Du är allt en redig karl, och det var ett bra förslag.
-Men det finns ett problem. -Vad?
-Pratar du kinesiska? -Nej.
Så om du säljer klockan och vi åker till Kina, hur vet du då vad klockan är?
-Det tänkte jag inte på. -Det är viktigt att planera i förväg.
Hemligheten bakom min framgång är åratal av planering.
Tack, Charlie. Må de 17 heliga männen belöna dig i himlen.
Bättre att du belönar mig här.
-Vem är det? -En vildand.
-Jaså? -Den token flög in i masten.
Tänka sig. Han var säkert påverkad. Han ser ju irländsk ut.
Lugn, jag tar hand om honom.
-Nej, han är min middag. -Be mig inte om det.
Som minister för irländska änders bevarande kan jag inget annat.
-Det har du aldrig berättat. -Nej, jag är ju så blygsam.
-Vad ska vi göra med anden? -Vi tar med honom till John Dolittle.
-Vem är det? -Ät ordentligt, välsignade katolska missar.
-Vem är John Dolittle? -Världens bästa djurdoktor.
Och en nära vän till Matthew Mugg.
-Han bor här i Puddleby. -Vad gör han?
Han är ett riktigt geni. Han kan prata med djur.
Han pladdrar med dem som vi gör nu.
Han snackar med anden på andspråk, sen blir allt finfint igen.
Vilken karl... Han skulle resa jorden runt för att bota en sjuk sparv.
Så sent som i förra veckan åkte han till Afrika.
-Fråga varför. -Varför?
Han tog hand om en krokodil med tandvärk.
Han är en fantastisk man.
Och han förstår irländare.
Fånga den, Tom!
-Vad var det? -Bara nåt av hans husdjur.
Polynesia, min lilla raring. Ge mig en puss. Här.
Chee-Chee. Hur mår du, din buse?
Det här är en god vän, unge herr Thomas Stubbins.
-Tom, det här är Polynesia. -God dag, unge herr Stubbins.
God dag, Polynesia.
Akta dig för henne. Hon är 199 år gammal och minns allt som sagts till henne
sen Karl den förste avrättades 1648.
-Eller hur, Polynesia? -Nej, 1649. Den 30 januari faktiskt.
-Det var en tisdag. -Förstår du nu?
-Och Chee-Chee. -God dag.
-Var är doktorn? -I biblioteket. Visa vägen, Chee-Chee.
Jag vet att han är där.
Du milde! Jag måste ha skrämt livet ur dem.
-Du är genomblöt. -Du är ganska fuktig själv.
Fiskspråk... De funkar bara under vattnet.
Det är fascinerande. Grunden är munrörelser och luftbubblor.
Stora bubblor betyder att man skriker.
Förlåt min okunnighet, men vad får man ut av ett samtal med en guldfisk?
Jag ska visa dig.
Den mytomspunna rosa havssnigeln.
-I hundratals år har sjömän sagt sig se den. -Stackars satar. De dricker för mycket smörja.
-Men vad har det med guldfisken att göra? -Jag tror att den existerar.
-Men vad har det med guldfisken att göra? -Jag ska hitta snigeln.
Må helgonen hjälpa dig.
-Men vad har det med...? -Om jag hittar den vill jag prata med en.
Jag måste lära mig prata skaldjur. Det är svårt...
...så jag börjar med enkla fiskspråk som makrill och guldfisk.
Jag visste att guldfisken var inblandad.
Angående din senaste resa... Hittade du krokodilen med tandvärk?
Ja, i Kongo. Jag kom hem i lördags.
-Titta. -Vilken skönhet, va?
Det blir en bra flasköppnare. Titta, Tom.
Förlåt, Tommy Stubbins.
-Hej. -God dag.
-Han har en patient till dig. -Det är en vildand.
Det är en andrake.
-Du är också dyblöt. -Ja, det regnar.
-Han har skadat vingen. -Ja, han säger det.
Stackars krake, så tråkigt.
Han bråkade med frun och såg sig inte för.
-Sa han allt det? -De är neurotiska varelser.
Du mår fint i morgon igen.
Ja, jag ska meddela din fru.
Medan anden vilar, skaffar vi torra kläder till er.
Sen kan vi äta lite. Polynesia, två gäster till middagen.
Tappa inte krokodiltanden. Du hittar säkerligen en flaska att öppna.
Du skriker som en stucken gris. Det är ju bara fläskkorv och bacon.
Man kan ju tro att vi steker hela din familj.
Chee-Chee, se till att han uppför sig.
Klandra honom inte för att han är upprörd. Jag skulle ogilla om du stekte irländare.
Du vet vad problemet är. Jag måste föda 600 munnar, inklusive mössen.
Om slaktaren ger mig korv, tar jag emot dem, oavsett om Gub-Gub blir upprörd.
-Han äter mer än oss andra. -Ska du inte äta?
-Nej, tack. -Är du inte hungrig?
Jo, men jag går på diet.
-Den är både nyttig och god. -Jag förstår.
-Doktorn sitter lite i klistret. -Vad menar du?
Han pratar om kött, Stubbins. Djuren blir ledsna om jag...
-Givetvis. -Så jag avstår.
Av princip bör man undvika att äta sina vänner.
-Fantastiskt. -Kött är så ohälsosamt.
Lugn, jag kommer.
Nej, ni har redan fått.
Jag äter inte ens müsli för att inte oroa mössen.
Var är min middag? De har gjort det igen.
Seså, erkänn nu. Vem har min middag?
Det är trist nog att behöva äta smörjan istället för dem, men de utnyttjar det.
Och det får jag stå ut med.
Att vara djurdoktor har sina sidor. Man får exempelvis inte betalt i pengar.
Man får ben, nötter, maskar eller andra djurvalutor.
Många av patienterna trivs så bra här att de stannar för gott.
Det ger inte klirr i kassan.
-Vem sköter om djuren? -De själva.
-Djur är bättre på det än människor. -Hur blev du veteran?
Det heter "veterinär", men "djurdoktor" låter bättre.
Det hände plötsligt. Mitt liv förändrades en dag.
-Det var helt otroligt. -Det var min syster Sarahs fel.
En myra är intelligentare än en noshörning.
En gräshoppa har relativt sett kraftfullare bakben än en känguru.
Helt fascinerande.
Djur är mycket intressantare än människor. Du milde, vad gör du där nere?
Det finns duvor i linneskåpet.
-Ja, det är varmare där. -Visste du?
-Ja, det blir så kallt på vinden. -Och två sköldpaddor i gästrummet.
Jaså, jag undrade var de var.
-Och vita möss i din byrå. -Snokarna är i skrivbordet under kuverten.
Snokar? Om djuren inte är ute ur huset i kväll...
Jösses.
Prick nio.
Det är lady Petherington. Vad slags krämpor har hon i dag?
Visa in henne.
Jag menar det. Jag åker. Djuren...
De förstör din praktik. Snart har du inga patienter.
Inte om du inte öppnar dörren.
Vad är det som händer med djuren i huset?
Vi får nog aldrig mer se kyrkoherdens fru, inte efter att hon drack mjölk med en groda i.
Vad förväntar du mig att jag ska göra?
God morgon. Mår vi bättre i dag?
Vi mår inte bättre av att frysa ihjäl medan vi väntar på doktorns trappa.
Dr Dolittle.
Det är nerverna. Gör nåt genast. Du anar inte vad som har hänt.
-Det värsta som kunde hända. -Vill du stiga på?
Jag hade middag i går kväll för hertigen av St Albans.
50 gäster och mitt livs värsta dag.
En mus sprang över bordet.
Jag trodde jag skulle dö. Det gör jag kanske. Tänka sig en mus.
Vet du vilka som var där? Alla. Vilken förnedring.
Kronprins Angelikus av Brandenburg.
Han är så förnäm att han inte vet vad en mus är. Han svimmade på fläcken.
Jag har inte sovit en blund. Jag sa givetvis upp all min personal.
Jag blir utkastad från societeten. En mus...
-Vad är det, kyrkoherden? -Prosit.
-Hur mår grodan... Förlåt, frugan? -Prata inte om det. Händelsen var högst...
...olycklig. Prosit.
Det är min hösnuva.
Biskopen av Glastonbury ska höra min predikan och det är viktigt...
Min fot!
Vart tusan ska det fruntimret? Ur vägen!
Släpp ut mig ur detta dårhus!
Du får fem minuter på dig att bestämma dig.
Antingen gör du dig av med alla usla fåglar, bestar och reptiler i huset,
eller så åker jag min väg.
Fem minuter.
-Jag kan inte... -Jo, det kan du.
Fem minuter är inte lång tid.
-Nån hemma? -Hej, Matthew.
Jag visste inte att du hade fest.
Vad firar vi?
I dag gjorde jag en stor upptäckt.
Vad var det?
Jag är en urusel doktor. Kanske sämst i världen.
-Bravo. Jag gillar män som vet sina gränser.
-Jag intresserar mig inte alls för patienterna.
Jag kan inte kommunicera med dem. Och jag vill inte.
Bortsett från dig, har jag inget gemensamt med den mänskliga rasen.
Problemet är att du föredrar djur framför människor.
-Djur är så mycket roligare än människor. -Bli djurdoktor då.
-Vad? -Jag sa: "Bli djurdoktor då."
Djurdoktor?
Du vet mer om djur än nån annan. Jag kan locka hit alla sjuka djur.
Jag också. I alla fall hundar och katter.
De rika vovvarna-pekineser och pudlar.
-Jag kan mixtra med deras kött... -Vad menar du?
Det finns ingen bra djurdoktor i västra England.
Greens kossa sa så sent som i går att hon inte kalvar utan en bra doktor.
Har du pratat med henne?
På Djurens välfärdsförbund. Hon är verkställande kossa.
Menar du att djur pratar med varann?
-Givetvis. Tror du att vi är stumma? -Nej, jag visste att papegojor pratar.
Vi är djurrikets finaste lingvister.
Jag talar 2 000 språk, inklusive dront och enhörning.
-Enhörning? -Jag skolades klassiskt.
-Kan jag lära mig att prata med djur? -Varför inte? Du är hyfsat intelligent.
Tack.
Om jag lyckas, blir jag världens bäste djurdoktor.
Absolut, men det är inte lätt.
Jag är den enda papegojan som vet vad hon pratar om.
-Om du kan, borde jag kunna. -Jag gillar din stil.
Varför tänkte jag inte på detta? Polynesia, lär mig allt du kan.
-Vad? 2 000 språk? -Ja, vi börjar åtta i morgon.
-Det tog mig över 100 år. -Då börjar vi klockan sju i stället.
Tänk vad det skulle innebära om jag kunde prata med djur.
Detta är så underbart spännande. Jag kan inte bärga mig.
Som en skänk från ovan...
Hur säger man exempelvis "god morgon" på grisspråket?
Det är lätt.
Var det allt?
-Enastående. Varför skakade du på benet? -Det är del av "god morgon".
Djurspråk blandar ljud och rörelser.
Ett kort grymt betyder "god", att skaka benet betyder "morgon".
-Och man sätter bara samman dem? -Just det.
-Hon svarar inte. -Höger ben betyder "god natt".
Hon svarade. Såg du? Jag gjorde bara...
-Och igen. Du milde, jag pratar gris. -Vart ska vi?
Jag vill säga god morgon till alla djur i Puddleby.
Det är otroligt och omöjligt, men det stämmer.
Sen den dagen har jag varken sett eller talat med syster Sarah.
Å andra sidan kan jag prata 498 djurspråk, alla roligare än att prata med Sarah.
-498? -Med guldfisk blir det 499.
När du talar 500 borde vi ha fest.
Du behöver mer än språk innan vi kan leta efter havssnigeln.
Resor kostar pengar.
Så sant. Ursäkta mig, djur stiger upp tidigare än människor.
Jag måste öppna mottagningen halv sex.
Du milde, vilket oväder.
Sov här om du klarar av grissnarkningar. Stubbins kan ta soffan i biblioteket.
Polynesia ger dina föräldrar besked. God natt.
Han är ett geni.
Du står nog på tur.
-Vad sa du? -Att ta två piller, tre gånger dagligen.
Hon är skyldig oss en kanna mjölk.
-Visst, doktorn. -Och nu?
-Musen har en krokig svans. -Det är du igen.
Det är tredje gången denna veckan.
-Vad är det för maskin? -En morrhårs-och svansuträtare.
Skogsmössen fastnar jämt i generalens skafferi.
Han är militär och har ett försvar av fällor. Mössen klarar sig med nöd och näppe.
Så där, nu är den som ny.
Nej, det kostar inget, men undvik generalens skafferi.
Nästa patient.
God morgon, Sheila. På skrivbordet, tack.
-Jag förstår. -Vad är det?
En av ungarna har plattfot. Den här? Det är farligt när jakten pågår.
Man kan inte springa fort nog. Vi måste träna upp det.
Nåt sånt. Nu tar vi hand om de andra patienterna.
Vi fortsätter senare.
Bravo, Jip.
Toggle.
Naturligtvis.
Toggle blir närsynt på äldre dar.
Prova de här.
Nu ser du säkert bättre.
Du milde, det var enastående.
Toggle är skyldig mig en fri ritt till Plymouth eller Penzance.
För tusan bövlar, jag ska döda...
Det låter som Bellowes.
Ur vägen.
Tagen på bar gärning.
-Emma, du är vittne. -Till vad?
Aldrig förr har djurstöld varit så uppenbar i Puddleby.
Vad sa... Jag är doktor.
Du är en hästtjuv. Det är min ploghäst. Försök inte maskera honom.
-Han har glasögon för han är närsynt. -Men jag känner igen honom.
Ta av dem. På momangen.
"Närsynt" lär inte övertyga domaren.
Jag tänker åtala och du lär inte vinna eftersom jag är domaren.
Jag ska på rävjakt, annars skulle jag anmäla dig för djurplågeri.
-Rör henne inte, hon är min patient. -Vad?
Hon har jagats av dina hundar tre gånger.
Du har mördat hennes man och dör hon, blir valparna föräldralösa.
-Ingen fara, Sheila. Han får inte dig. -Vad i...? Sheila?
Blotta åsynes av dig ger henne en hjärtattack. Se, hon är ett nervvrak.
Hon blir mer än det när jag är klar med henne.
Du fångar henne aldrig.
Ibland är engelsmän väldigt dryga.
Gör det inte, Bellowes.
Jag ska döda dig!
Ut därifrån.
Ja, ja...
"Aldrig fånga henne?" Vad är detta då?
Min häst.
-Var kom de från? -Nordamerika.
Vi bildade ett rävvärn. Helt frivilligt, givetvis.
Rävvärn?
Under jakten löper skunkar med rävar för att förvilla hundarna. Det funkar finfint.
-Hur vågar du? -Ursäkta?
-General Bellowes...är min farbror. -Jag är ledsen.
Ledsen att han är din farbror.
-Och jag hans brorsdotter. -Så hemskt.
-Vad? -Att heta Bellowes.
-Jag heter Emma Fairfax. -Det var bättre.
-Vore jag hans brorson istället... -Då skulle du inte heta Emma.
-Vore jag man... -Fred Fairfax?
Jag har aldrig nånsin blivit så dåligt behandlad som av er.
-Jag behandlar inte folk, bara djur. -Och folk som djur.
Jag ogillar folk som tycker att det är festligt att mörda oskyldiga djur.
-Mera. -Visst.
-Du... -Och...
-Avbryt inte. -Förlåt. Vad ville du säga?
-Jag har glömt det. -Det vore fint om ert mordiska pack
inte störde djuren.
Det är svårt att tro att en vuxen karl slösar bort livet på att leka med djur.
Det är lika svårt att tro att en vuxen kvinna slösar bort livet på att göra ingenting.
Hon är en ganska snygg kille för att heta Fred.
EXPRESSPAKET TILL DR DOLITTLE
-Vad är det? -Jag vet inte. Det kom nyss.
Det gör konstiga ljud.
-Så ovanlig. -Den är från Tibet.
Det är nog den rosa havssnigeln.
Nej, den är inte stor nog. Vad kan det vara?
-Vi kan ju öppna och se. -En lysande idé.
Titta, ett lamadjur.
Han är nervös. Öppna baksidan och knuffa på.
Här.
-Här är en till. Det finns två. -Så omtänksamt. Folk är så trevliga.
-Vad ska du göra med dem? -Vad sägs om några fina pälsrockar?
Kom här.
Kom den här vägen.
Duktig kille.
Otroligt. Det är inte möjligt.
-Jodå. -Vad?
Det är en knuffmej-dradej.
Jösses O'Reilly! Jag ska aldrig mer dricka.
Klappa andra sidan. Detta är den första som fångats.
Hade jag två huvuden skulle jag också vara svårfångad.
-Vad säger han? -Knepigt.
Det låter som kamel med bred dialekt.
-Ett meddelande till mig? -Är det detta?
-Det är från Långa pilen. -Vem är det?
Världens bästa biolog. Han är en röd indian.
Långa pilen lät knappast irländskt.
-Vad är det? -Bildskrift. Det är så vi kommunicerar.
Det är en gåva. Den öppna handen.
Till mig. Det är jag. Från vännen Långa pilen.
För att tjäna pengar till expeditionen efter havssnigeln.
Undertecknat... Långa pilen.
Lysande, men hur tjänar man pengar på en knuffmej-dradej?
Vad hade du gjort med två huvuden?
-Gått med i en cirkus. -Precis.
BLOSSOMS MAMMUTCIRKUS
-Jag söker ägaren. -Det är jag, Albert Blossom.
-Jag heter Dolittle. -Inte intresserad.
-Vill du se ett ovanligt... -Inte alls.
Du har nog inte sett på maken.
-Jag har sett allt och är inte intresserad. -Kom, Matthew.
Ledsen att vi störde dig.
-Det är ett trick. -Inte alls.
-Jag har aldrig sett på maken. -Ingen annan heller.
Sakta i backarna. Jag har aldrig sett på maken.
Det är en knuffmej-dradej.
-Världens sällsyntaste djur. -Ja.
Lugn i stormen.
Den är tvåhövdad.
Arthur. Charlie. Joe. Kom och titta.
Beverley, hämta Joe.
Du skrämde upp honom. Kom tillbaka.
-Jag betalar kontant för den. -Bra, det var precis min tanke.
-Nej. -Jo, det är sant.
Upp och ner för Mount Everest?
Precis, ni förstår...
Jag ger dig vad du vill.
-Villkoren är enkla. -Vad du vill.
Fyra veckors sejour. Dela vinsten lika.
-Två uppträdanden om dagen. -Nej, fyra.
Ett ögonblick.
Vi har ett problem.
-Vad vill de ha? -Tre uppträdanden om dagen.
Och fyra på lördagar?
-De säger ja. -Avklarat.
-Käre Dolittle. -Ursäkta, men...
DOLITTLE OCH BLOSSOMS MAMMUTCIRKUS
ÄKTA! LEVANDE!
-Ni har aldrig sett på maken. -Jag har aldrig sett på maken.
Till Dolittle...och till mig.
Tack så mycket.
-Till mig... -Och Dolittle.
Vad är det, Sophie? Fånga den nu.
Försök igen.
Det är till dig.
Jag ska gå till banken.
Här... "Sälar är kända för att vara sentimentala."
"Långvarig separation från sina älskade kan leda till allmänt intresse."
Det förklarar Sophies beteende.
Det är inte likt henne. Jag får ta ett snack med henne.
-Den här figuren vet vad han snackar om. -Vem skrev boken?
Det gjorde visst jag.
Ett ögonblick. Jag har nåt att säga, mr Doolittle.
Dr Doolittle.
Jag har hört om en del hycklare, men du tar priset.
Allt skenheligt prat om att skydda försvarslösa djur,
men här är du-en djurtämjare på cirkus som visar upp monster.
-Koka lite choklad. -Jag ville inte ha. Vill du?
Ja, hemskt gärna.
Hej, Fred.
-Han är... Han är så okultiverad. -Doktorn? Nej, han är en snäll karl.
Hörde du vad han sa om min farbror?
Han är en snäll karl, men okultiverad.
Tyvärr var allt han sa sant.
Tro aldrig på nån som säger sanningen. De kan man inte lita på.
Klappa båda två annars blir de svartsjuka.
-Han skämdes för mycket för att säga nåt nu. -Han är för snäll.
Han är världens snällaste man, Fred.
-Han förstår djur bättre än vi förstår nåt. -Jag förstår mig inte på honom.
Jo då, han är en härlig karl.
Nej då, han är en hemsk karl.
Du har fel, sötnos.
Jag förstår.
Det var tråkigt att höra.
Choklad. Kom in. Visst känner ni Sophie?
Vi har problem. Sophie saknar sin man och kan inte fokusera på sitt nummer.
-Var är hennes man? -På Nordpolen.
De skulle dit när hon fångades.
Om hon inte återser honom, brister hennes hjärta.
-Ska vi åka till Nordpolen? -Tyvärr har vi inte tid.
-Nordpolen har inte upptäckts än.
-Nästan, jag lovade isbjörnarna att hålla tyst.
Men det viktiga är att återförena Sophie med sin man.
Om vi tar henne till Bristolkanalen, kan hon simma på en vecka.
Längs med kusten, runt den biten, rakt fram och lite till vänster.
Finfint, men hur kommer hon till Bristolkanalen?
-Hon måste fly. -En säl som flyr?
Blossom lär inte tro på att hon vill se sin man på Nordpolen.
Vet du vad? Hon måste rymma.
I kväll.
-Allt väl, sir? -Det är min mormor.
Hon är krasslig, så vi åker till Bristol.
-Luktar du fisk? -Fisk?
Det är mormor. Hon går på fiskdiet.
Så klipskt.
Allt väl, kära du? Njuter du av resan?
Så bra.
Vad står på?
Rövaren Jack Fitch har synts. Vi söker igenom vagnarna.
Håll till godo. Det blir ingen överraskning.
Kusken kan köra nu.
Sätt fart.
Kör vidare.
Kom tillbaka, Nelly. Vart ska du?
Vart ska du, Nelly? Kom tillbaka.
Då var vi framme.
Ursäkta den obekväma resan, men det var enda sättet.
Lugn, bli inte upprörd. Jag står inte ut med gråtande kvinnor.
Sluta, annars blir jag också upprörd. Kära Sophie, du förstår allt, eller hur?
-Hon är på väg. -Varför kastade du i henne?
Hon ville återse sin man.
Nej, ni förstår inte. Det var ingen kvinna, utan en säl.
-I hätta och sjal? -Just det.
Jag lånade dem av damen på värdshuset. Hättan hade ett brunt band...
Strunt i det. Du tog sälen till Bristol i en vagn och kastade henne över klippkanten?
-Just det. -Får jag fråga varför?
Javisst, hon ville till Nordpolen för att återse sin man.
Sin man?
-Hur vet du att hon ville till Nordpolen? -Hon berättade för mig.
-Vi diskuterade det intensivt. -Har du för vana att prata med djur?
-Ja, jag gör det hela tiden. -Det var som jag trodde.
Ers nåd, jag anar en viss skepticism.
Jag vill därför bevisa att det är sant genom att prata med ett djur du väljer.
Nåväl, min hund Rufus är utanför. För in honom.
Så snällt. Följ mig.
Tack. Rufus svarar gladeligen på era frågor.
Vi hoppar över den formaliteten.
-Fråga vad jag åt till middag i går. -Som ni önskar.
Jaså?
Säger du det? Jösses, är det sant?
Vad sa han?
Tack för att ers nåd tillstår att hunden pratade.
I går njöt ers nåd av följande:
Två portioner forell, fyra portioner fasan, stekt potatis, brysselkål och sky.
Efter det åt du sex portioner björnbärspaj med vispgrädde.
Inte alls. Jag tog bara fem portioner björnbärspaj!
Ers nåd drack även vin och konjak
och sjöng sånger med gästerna om en kvinna från Swansea.
Tyst!
Rätten ajourneras till i morgon i väntan på uppgifter om hättan.
Tack.
Enligt mina beräkningar är rättegången över klockan 11 i morgon.
Hur mycket tjänade vi på cirkusen?
-206 pund, sju och fyra halvpenny. -Det räcker.
Vi borde segla bums. Åk hem, hämta kläder och se till att båten kan segla klockan 12.
Vi avseglar med middagsfloden.
Vi har ingen besättning så ni och djuren får duga.
-Får jag följa med? -Om dina föräldrar säger ja.
Vi ska hitta den rosa havssnigeln.
Vänta tills du ser båten innan du hetsar upp dig.
Den kallas Flundran och ingen sund sjöman sätter sin fot på den.
Jag frågar ingen sund sjöman, jag frågar dig.
Vad säger du?
En man som ska hängas för mord, men som planerar en seglats tyder på goda utsikter.
Fred.
-Vad föranleder detta besök? -Jag kommer med middag.
Till Matthew och Tommy.
Ställ ner det, Hubert. Kött-och njurpaj, oxsvans och rostbiff.
-Vill du smaka? -Nej.
Men doktorn har ju inte ätit på hela dagen.
-Han är vegetarian. -Åh, nej.
-Men det vore synd att slösa bort det. -Javisst.
Ledsen, doktorn. Kom, Tom.
Doktorn...
Rufus hade rätt.
-Han tog sex portioner björnbärspaj. -Tack.
Tack, Chee-Chee.
Det verkar som en hätta och en sjal försvann från värdshuset.
Damen som äger dem, tänker inte åtala.
Du frikänns därmed från mord.
-Tack. -Å andra sidan...
Ditt uppträdande i rätten lämnar lite tvivel hos mig och mina kollegor,
att dina vansinniga djurexperiment är en fara för allmänheten och kan inte tolereras.
Som tur är tillhandahålles beskydd
för bedrövliga människor som talar med djur och behandlar dem som folk.
Därför dömer domstolen dig till att sitta på dårhus på obestämd tid.
Har du nåt att tillägga?
Jag menar inte så.
Fängelset ligger vid den här gatan.
Vi binder rep till gallret i fönstret och låter en elefant riva hela väggen.
-Ni kan inte resa utan doktorn. -Nej, men vi har en fritagningsplan.
Den andra elefanten är större så doktorn behöver bara stega ut ur hålet på hans rygg.
Det här fungerar aldrig.
Han glider nerför snabeln på en noshörning. De flyr.
-Seglar bara ni tre? -Chee-Chee, Polynesia och Jip också.
-Sex tigrar stoppar förföljare. -För att leta havssnigel?
De är på andra sidan vägen när dynamiten exploderar.
Sprängs vägen måste de gå runt stan för att komma till hamnen.
Då kan jag komma tillbaka och spränga bron medan ni lastar på.
Det är det fina med planen- att den är så enkel.
-Behåller de doktorn i fängelset? -Han flyttas till dårhuset klockan 12.
I dag?
Jag vet. Ni fixar båten och jag fixar doktorn. Vi avseglar klockan 12.
Aj, aj, sir.
Vilka mesar vi är som tar order av en papegoja.
Tyckte du om maten jag tog med till fängelset?
Det var det bästa jag nånsin ätit, trots att det sägs att fängelsemat är usel.
Vore det inte fint att äta så gott på resan?
Det vore underbart, men det händer bara om du skulle...
Om vi skulle...
Hör nu här, Fred.
Jag hoppas att det inte finns fripassagerare, för jag vet inte hur man letar efter dem.
Ute till havs-särskilt med en förrymd fånge- finns det ingen återvändo.
Jag älskar dig.
Följ inte doktorn.
Lyd inte.
Rid hitåt.
-Stå upp. -Efter dem.
Efter dem.
Den här vägen. Efter dem.
Nej, hitåt.
Stoppa dem.
FLUNDRAN PUDDLEBY-ON-THE-MARSH
Du kan komma fram nu. Inte en polis så långt ögat når.
Tack. Det är ett bra läsrum. Jag får utnyttja det oftare.
Var är vi nånstans?
Han säger att det luktar vitlök i sydost.
-Vad betyder det? -Att vi är 1,5 mil från franska kusten.
Vi har världens bästa navigationssystem.
Jip har en känslig nos och Polynesia får väderleksrapporter från fåglarna.
Är allt bra där hemma?
Bra. Håll utkik och kör inte på nån ö, eller så.
-En välplanerad flykt. Tack. -Ingen orsak.
Skeppet har så mycket blommor. Titta på pelargonerna.
-Har du sett azaleorna? -Nej.
De står sig fint.
Hur trivs du på den rullande oceanen?
Om Gud ville att vi skulle leva i havet, hade vi fått simhud.
Nej, rör munnen mer.
Läs om grunderna i schimpans.
Jag måste beskära rosorna. Så mycket att göra.
Det luktar jättegott.
Vad har du lagat? Jag är utsvulten.
Blir det bra?
Ät medan det är varmt.
Vad gör du här?
Nån kapabel måste sköta om Tommy på resan.
Stubbins kan sköta sig själv.
Vi får vända och segla tillbaka till Puddleby.
Direkt efter maten.
De syr in dig om du återvänder.
Så sant...
-Vad ska hon göra här? -Du får mig att låta som en gatkatt.
En katt vore välkommen.
-Det är vegetariskt. -Och smaskens.
Det är underbart.
-Vad är det? -Algue marin en croûte.
-Vad är det på engelska? -Sjögräspaj.
Det är riktigt gott.
-Vart ska vi? -Leta efter den rosa havssnigeln.
-Var hittar ni den? -Ingen aning.
Vi kan lika bra bestämma nåt.
-Annars vet vi inte när vi är framme. -Smart.
-Tack. -Är alla dina resor lika välplanerade?
Ja, om möjligt. Ibland skippar jag smådetaljer.
-Som resans mål? -Ja.
-Hur bestämmer du dig då? -Jag spelar ett litet spel.
Nån öppnar kartboken och fäster en nål där.
-Det blir resans mål. -Du skojar.
-Jag skojar inte alls. -Det var det löjligaste jag hört.
Man kan hamna på hemska platser.
Jag var i Sahara fyra gånger innan jag insåg att Chee-Chee fuskade med sidorna.
Fina resor. Mycket sand.
Det är precis vad jag menar.
Det är ingen fara längre. Han har slutat fuska nu.
Typiskt kvinnor.
Lagar sjögräspaj och blir tokig.
Vem är hon?
Sjögräspaj är gott.
Finns det mer?
Kära miss Fairfax, du missar poängen.
-Får vi se dem? -Ja.
Jag har inte kläder till Sibirien.
Det här blir nog kul.
Det räknas inte. Det var i havet.
Nej, titta här.
ATLANTEN
-Det ser inte så intressant ut. -Vad är det?
"Sjöstjärneön, senast rapporterade position".
Senaste position? Vad menas med det?
Sjöstjärneön. Det låter bekant.
"Sjöstrand, sjömask, sjösnigel..."
"Sjöstjärneön."
Det är en flytande ö. Den förflyttar sig över hela världen som ett skepp.
"Vid den här tiden oftast utanför Afrika."
Så spännande. Det var ett bra val.
Det är inte spännande. Kan vi inte segla till Monte Carlo?
Detta är en seriös zoologisk expedition, inte en personlig lyxkryssning.
-Jag lovar att inte be om privilegier. -Och jag lovar att inte ge några.
-Då bör du behandla mig som en man. -Det ska jag.
Adjö.
DEN STORA ROSA HAVSSNIGELN
12.
-Vad är ställningen? -Jag tror att du vinner, sir.
Vi har varit till sjöss för länge...
Polynesia fick rapport om en våldsam storm.
-Visst är det fint? -Kan vi inte undvika den?
Nej, den senaste fiskrapporten var inte uppmuntrande.
-Och Jip luktar åska. -Luktar åska?
Ja, om du är hund. Fast Jip överdriver ibland.
Att vara till sjöss är som att sitta i finkan, men till sjöss drunknar man lättare.
Just det, en skeppsråtta talade med mig.
Han hade klåda i svansen vilket betyder att vi ska sjunka. De tänker lämna skeppet.
Han sa att vi också borde göra det.
-Men vart? -Det var vad jag sa.
Två.
-Vad var det? -Bara en blixt.
Du bör skalka luckorna och gå under däck.
-Kvinnor är alltid rädda för stormar. -Inte jag. Jag är ju man, inte sant?
Nu får nog azaleorna stryk.
FLUNDRANS SKEPPSLOGG
"10 augusti, tecken på...
...stormigt väder."
"Besättningens moral är fortsatt hög."
Håll kursen.
Tack så mycket.
-Har du sett henne, Polynesia? -Inte än.
God morgon, Stubbins. Vilken fin dag.
Ja, sir. Vad hände med skeppet?
Bra fråga. Om vi hittar alla delar kan vi kanske få veta det.
Upp och hoppa, Matthew.
-Flundran var ett dåligt båtnamn. -Nonsens. Flundror är pålitliga fiskar.
De har överlevt havet i årtusenden.
-Under ytan. -Alla är oskadda, vilket är huvudsaken.
-Så snart vi hittar miss Fairfax. -Stackars Fred.
Ett skepp är ingen plats för en kvinna. Jag gjorde allt för att göra resan angenäm.
Man kan inte springa efter en kvinna, när det finns viktiga saker att göra.
Jag tycker att jag behandlade henne bra.
Kanske för bra.
Jag skämde faktiskt bort henne.
Och jag band fast henne vid flotten.
Jag hoppas att hon är oskadd...
Vi organiserar eftersökningar när vi kommer i land.
Sjöstjärneön är vårt mål.
Ja, fast vi är skeppsbrutna, kan inte ta oss dit och vet inte var ön är.
Oroa dig inte för sånt.
Enligt mina beräkningar kom vi härifrån och den flytande ön kommer därifrån.
På nåt vis, kan vi möjligen träffas nånstans här i krokarna.
-Menar du det? -Där är den ju.
Ska vi gå i land?
Hoppla!
Jag måste skaffa en sån.
-Har du sett Fred? -Nej.
Jag hoppas hon tog ön. Den passerar inte här på månader.
Ni letar på stränderna, jag inåt land. Vi ses här om några timmar.
Alla djur på ön ska leta efter flickan. Alla fåglar ska flyga tills hon hittas.
Fisken hade sagt om hon var till sjöss.
-Tror du att hon är oskadd? -Hon står bakom dig.
-God morgon. -God morgon.
Det var visst lite stormigt i går kväll.
-Tack för att du berättade. -Synd att du försvann, vi hade behövt hjälp.
-Jag hade fullt sjå med att hjälpa mig själv. -Vi klarade oss, fast böckerna är jättetunga.
-Du räddade alla dina böcker. -Lyckligtvis.
-Du tappade bort mina klänningar. -Olyckligtvis. Kofferten flöt vid vraket.
Men den där klänningen är den finaste du har.
-Det är mina underkläder. -Jaså... De passar dig.
Jag är hemskt glad att se dig.
Är du det?
Vi måste ju lasta av flotten, hitta mat och bygga sånt man ska bygga.
Vad försöker du säga?
-Säg vad du menar. -Vad menar du med det?
Väntar du?
På vad?
Gör du det?
God eftermiddag.
Du milde, en betofsad orientalisk månfågel.
Den är otroligt sällsynt. Vad kul att vi kom hit.
Den betofsade orientaliska månfågeln... Vilken tur.
Så där ja.
Tack så mycket. Hej då.
-Ortsborna är inte så trevliga. -De tänker döda oss.
Den som sa att barn är oskyldiga, har inte mött dig.
Finkan är som att vara på ett skepp, fast med mindre chans att drunkna.
Och att återvända hem. Jag ska tala med chefen.
-Stubbins måste hem till skolstarten. -Säger du det, släpper de oss på stubinen.
Ge mig ett handtag. Jag vill se vad som pågår där ute.
Du milde.
Släpp ner mig nu.
-Varför är det så kallt? -Det är frost och lättförklarat.
Stormen har blåst ön ur kurs och vi driver norrut.
-Gör vi inget, dör växterna av frosten. -För att inte tala om oss själva.
Det är uppenbarligen chefen.
God morgon.
Jag, dr Dolittle. Letar efter rosa havssnigel.
Pojke sen till skolan. Här mycket kallt.
Alla åker hem, Puddleby. Visst?
-En underlig brytning. -Ursäkta mig?
Det var vad jag ville säga.
Jag är William Shakespeare X. Kalla mig Willy. Följ mig.
Tack.
Vi har många vrak. Att ön flyter runt, gör den till lite av en fara.
Vi har stött på mycket, men å andra sidan har vi ett underbart museum.
Och ett bibliotek med böcker från hela världen.
Alla på ön talar nio eller tio språk.
Vi döper barnen efter författare, så jag heter William Shakespeare.
Ursäkta. Vi repeterar Köpmannen i Venedig till vår Shakespearefestival.
Sätt er. Mjölk eller citron?
Mjölk. Ett nästan perfekt samhälle.
-Varför sitter vi i finkan då? -Ren försiktighet. En sorts karatän.
De flesta vita som kom hit började mörda innan de ens presenterat sig. Otroligt.
Ta för er av sockret.
De stannar inte länge. De står inte ut med lugnet.
Jag älskar det, men vi kan inte stanna. Vi letar efter den rosa havssnigeln.
-Har du hört om den är i krokarna? -Vi har större problem än att leta sniglar.
Enligt vår vidskepelse är nykomlingar ansvariga för all olycka,
så byrådet beskyller er för frosten.
-Jag kan kanske hitta på en lösning. -Det hoppas jag, för er skull.
I lagboken står det: "Han som skapar sol under kalla dagar
ska sola sig i tusen somrars prakt."
Så trevligt.
Ja, men det fortsätter.
"Han som skapar vinter i våra livs somrar, ska tusen dödar dö."
-Jag föredrar den första. -Jag också.
Byrådet skyller även djurens problem på er.
-Vad har hänt dem? -De är förkylda, hostar och nyser hela tiden.
Jag ordnar det omedelbart.
Kom, vi har ett jobb att utföra.
Prosit.
Gesundheit.
Prosit.
Här är en ny lejonunge att ta hand om.
Inhalatorn verkar fungera väldigt bra.
Prosit.
Jag önskade att senapsbadet skulle ha effekt. Hon är mycket het.
-När är hostmedicinen klar? -Om fem minuter. Lukta.
-Ge elefantungen först. -Varför?
Hon är förkyld och får inte smitta sin familj.
En nysande elefanthjord är som en orkan. Det kan blåsa ön ännu mer ur kurs.
Nyser de i rätt riktning, blåser vi kanske tillbaka på rätt kurs.
Bra teori, men svår praktik.
Om elefanter kunde simma, räckte en knuff så vore vi tillbaka...
Varför tänkte jag inte på det? De kan simma.
Elefanter?
Vad är stor som en elefant, men kan simma?
-En val. -Just det.
Emma, fortsätt med hostmedicinen.
Hur kontaktar man en val?
Jag ska genast berätta för honom. Utmärkt.
God morgon.
Så bra, om giraffen inte har nåt emot det.
Så vänligt, jag uppskattar det enormt.
Prosit.
Förklarar du det? Bra.
Där kommer han.
Verkligen hyvens av sköldpaddan att kontakta honom.
Du store, han är en kraftig krabat.
Knuffar han under oss, bör det klara biffen.
God morgon.
En... knuff... här.
Vi måste lära oss prata lite val. De är trevliga, men ingen pratar med dem.
Titta.
-Varför händer det? -Ön gungar efter knuffen.
Det har satt balansstenen i rörelse.
-Det lugnar sig snart. -Det vore högst önskvärt.
Så här står det i lagboken: "Han som får den stora stenen att falla i det heta berget
skall tiotusen dödar dö."
-Hur många dödar sa du? -Tiotusen.
Det borde inte vara värt mer än fem.
-Jag är hemskt ledsen. -Är du ledsen?
-Vi vet att det inte är ditt fel. -Jag har lusläst boken.
Jag kan inget göra. Sådan är traditionen.
Och traditioner ska upprätthållas.
Jag har hört om en stam som brände folk och åt upp dem.
-De ska de säkert göra med oss. -Bromsa dina makabra fantasier.
Jag är ledsen, Emma. Det har inte varit särskilt lugnt på sistone.
Vi krockade visst med nåt.
Stopp.
Befria dem.
Heliga Patty, vad har vi nu gjort?
Vi krockade med fastlandet och bitarna passar.
-Enastående. -Inte alls. Den äldsta ölegenden hävdar
att vi är en bit av Afrika som har saknats i 5 000 år.
-Finns det hittelön? -Absolut.
"Han som återför den saknade ön från havet, ska leva som en gud i 1 000 månvarv."
Tack.
Så trevligt, men jag måste till sjukhuset
om elefanten nyser och blåser i väg alla andra patienter.
Vad ska du göra när djuren är friska?
Jag kom hit för att hitta den rosa havssnigeln och det tänker jag göra.
-Den rosa havssnigeln är mer än en myt. -Det tror jag också, Willy.
Ni ser djuren när de går ut. Vakta grinden.
-Jag vill se djuren. -Ja, ja, jag ska berätta.
Bakom grinden finns världens mest underbara plats.
Öppna grinden.
Kom, kom.
Se till att de mår bra.
-Tur att de bara hade snuva. -Så hemskt om de hade haft halsont.
Våra två sista patienter. Bravo, Emma.
Nu snörvlas det inte längre på ön.
Vilket intressant ljud. Det är inte möjligt...
Menar du den rosa havs...
Just det, och han verkar vara förkyld, han också.
-Så tråkigt. -Jag har aldrig sett på maken.
-Jag förstår. Ett ögonblick. Otroligt. -Vad?
Vi har letat i veckor, men han var här hela tiden.
Han bor i en undervattensgrotta på ön. Han är väldigt förkyld.
Jag erbjöd att blanda en speciell mixtur till honom.
Det får bli en rätt stor dos, eller hur?
Vad är det?
-Vad är det? -Han spinner.
Han gillade medicinen. Han känner sig som en ny snigel.
-Han vill göra oss en tjänst. -Vad?
Han för er tillbaka till Puddleby.
Men det vore en börda.
Puddleby är långt borta och du gav bara medicin.
Han är 2 000 år och uppskattar sällskapet.
Han har tänkt besöka sin kusin i Skottland i 300 år.
-Det vore lämpligt. -Kusin i Skottland?
Loch Ness-monstret är kusinen.
-Jösses. -Reser vi under ytan? Vi kommer att drunkna.
-Nej, skalet är tätt. -Som att resa i en bubbla.
Ni är tillbaka i Puddleby om två veckor på torsdag.
Säkert världens enda snigel med fyra sovrum.
Snigeln måste gå upp till ytan dagligen. Hostmedicinen fixar förkylningen.
-Och ni kan sträcka på benen. -Bra, jag vill inte missa mitt skift.
Ät inte alla bananerna. Lämna några till de andra.
-Adjö, gå till huset när du vill. -Tack. Kom hem snart, sir.
Jag skickar en ny hatt från Puddleby. Snigeln kan ta med den.
Din ser lite medtagen ut och det blir nog svårt att hitta en ny på ön.
Kanske det.
Tack.
Adjö.
Hälsa alla där hemma. Gub-Gub, Dab-Dab och alla andra.
Adjö, John Dolittle.
Sköt om dig.
Jag önskar att han följde med. Jag har ju inte kört en sån här förr.
Ska du inte följa med?
Jag kan inte. Din farbror kastar mig i finkan.
-Men du måste återvända en dag. -Ja, många djur är beroende av mig.
En och annan människa också.
Puddleby blir tråkigt efter den här upplevelsen. Vad ska du göra här?
Jag ska planera nästa resa.
Vart ska du resa nu? Till månen?
-Sannolikt, ja. -Du skojar.
Hur då?
På den stora månmalen. Den flyger mellan jorden och månen.
De flyger fram och tillbaka. Det finns en här på ön.
Jag ska bygga en sadel så att jag inte trillar av halvvägs.
Får jag följa med?
Får jag följa med dig?
Jag är inte så bra på folk.
Djur är inga problem, men folk...
...är jag inte så bra på.
Jag har aldrig varit det. Varför vet jag inte.
Jag skriver till dig. Jag ordnar luftpost med fiskmåsarna.
Jag kommer att sakna dig.
Om vi drunknar i det här skalet, lär det vara i en flod av tårar.
Sophie. Vad gör du här?
Hur står det till, sir?
Jaså?
Du milde, det är goda nyheter. Tack så mycket.
Adjö, Sophie. Och tack.
Dyre prins, god natt. Må änglaskaror sjunga dig till ro!
Underbara nyheter. Alla djur i England strejkar.
-De strejkar tills jag benådas. -Kan du åka hem?
Domaren ber mig återvända. Landet är lamslaget utan djuren.
-Gratulationer. -Tack.
Trädet är nog rätt storlek. Vingbredden är 20 meter.
-Men snigeln har gått. -Jag tänker flyga hem.
Tänk er deras ansiktsuttryck när jag möter dem.
-Flyga hem? -Med den stora månmalen.
Hjälp mig bygga en modell för att placera sadlarna.
Ni är vingarna. Allihopa.
Sätt er inom linjerna jag ritade upp. Allihopa.
Det är tanken.
Bra. Allt kommer att fungera utmärkt.
När sadeln är klar, pratar jag med månmalen. Hoppas han förstår vanlig nattmal.
När månen går upp, flyger vi.
En perfekt natt för flygning. Jag borde vara hemma vid frukost.
Översatt av Visiontext: Fredrik Nornemark